Ibland är det som om jag ”glömmer bort” att jag har förlorat min mamma. 💜 De dagar som jag är ledig från jobbet eller börjar sent så brukar jag sköta lite morgon bestyr innan Liam sticker till skolan. Typ bädda sängen, plocka undan osv. När det närmar sig hans ”avfärd” så brukar jag sätta på kaffe och när han kör så tar jag en kopp och sätter mig och laddar batterierna lite innan jag tar tag i sådant som jag bestämt mig för att få gjort under dagen. Förr så använde jag ofta den tiden till att ringa och prata lite med mamma. Fick jag bara höra att hon mådde bra så fick även jag en bra dag. Igår gjorde jag som vanligt. När jag sagt hejdå så slog jag upp en kopp kaffe. Och så tänkte jag att jag skulle gå ut och sätta mig och ringa till mamma. 💜 Det var som om jag för en liten sekund hade glömt att jag faktiskt inte kan ringa mamma mer. Och när jag insåg det så slog sorgen åter igen mig som ett knytnävsslag i bröstet och jag tappade nästan andan!!
![](https://www.jessicastankar.com/wp-content/uploads/2021/09/Screenshot_20210710_121721.jpg)
Jag vet ju allt för väl att hon är borta. Jag känner ju konstant av smärtan i hela kroppen att det är en stor och oerhört viktig bit som fattas. Jag vet ju att hon har lämnat oss. Jag var ju där. Jag satt ju där intill henne och höll hennes hand när hon lämnade. Jag vet ju så väl. Hur kan jag då glömma?
![](https://www.jessicastankar.com/wp-content/uploads/2021/09/Screenshot_20210901_165305.jpg)
Den där tanken på att ringa mamma gjorde att hela min dag kändes så oerhört tung och jobbig. Det där ”knytnävsslaget” värkte liksom resten av dagen och jag kände mig så obeskrivligt ledsen. Men jag har kämpade på. (vad annat kan jag göra??) Men hela tiden med en konstant värk av avgrundsdjup sorg och saknad i kroppen.
![](https://www.jessicastankar.com/wp-content/uploads/2021/09/Screenshot_20210804_113901-1024x773.jpg)
I förra veckan var jag och pappa hos ett medium Hon sa väldigt många saker som stämmer. (Jag kanske skriver mer om det någon dag) Ända sedan den dagen då mamma gick bort så har både jag och pappa sett väldigt mycket fjärilar. Var vi än har varit så har fjärilarna kommit. Det har gjort att vi har förknippat dom med mamma. Jag har tom köpt ett guld halsband med en fjäril. Det är en symbol för mamma. En gåva från henne ❤️
![](https://www.jessicastankar.com/wp-content/uploads/2021/09/inCollage_20210901_223317758_edit_693405350774402-1024x563.jpg)
När vi var hos mediumet så sa hon att mamma sänder fjärilar till oss som ett tecken för att vi ska veta att hon finns omkring oss. Hur kunde hon veta att vi förknippar mamma med fjärilar?? Hon sa även att mamma ger mig väldigt många tecken varje dag och frågade om jag märkt av dom. Och visst har jag gjort det. ❤️
Igår var jag som sagt ledsen hela dagen. Jag försökte få lite gjort här hemma men mina tankar var konstant på mamma och det föll väldigt många tårar. Men på något sätt så kände jag hela tiden mammas närvaro. Som om hon liksom fanns här för att ge mig tröst. När jag gick in i ”garderobsrummet” så fick jag syn på en liten fjäril med utslagna vingar som satt i fönstret. Och jag sa högt ”Tack mamma”
![](https://www.jessicastankar.com/wp-content/uploads/2021/09/IMG_20210901_075255_edit_693275632567651.jpg)
När jag var inne i tv rummet så hörde jag saker flyttas ute i köket trots att jag var helt ensam hemma. Och när jag satt i fåtöljen på uteplatsen så var det som om ”någon” slog på kudden som låg intill mig. Så nog har jag märkt av hennes ”tecken” och jag är så obeskrivligt tacksam för att hon ger mig dom. Att hon visar mig att hon finns omkring mig precis som hon lovade. ❤️ Men jag vill inte bara se tecken eller känna att hon är här. Jag vi kunna se henne, prata med henne och krama henne. Saknar henne så oerhört ❤️
0 kommentarer